Våra syndiga liv ska straffas.
Gud har talat till mig och sagt att helvetets portar öppnas-
-på vid gavel i vår väg. Ja, helvetets eviga lågor...
"Du lämnar nu Fairfield Kommun. Välkommen åter."
...är redo att slicka våra själar.
Vi vet vad rättfärdighet är. Vi känner till den rättfärdiges bön.
Gud har talat! Gud har talat till mig!
Hej, jag heter Mike Enslin. Jag ska checka in.
Älskling... - Vi trodde inte att ni skulle dyka upp.
Det är en ära att ha er här.
Vi kan pratas vid imorgon, tänkte jag.
Ni vill nog höra våra historier.
I trappan här hängde pigan sig ett flertal gånger 1860.
Det finns ett fotografi... i vår broschyr.
Skickade vi en sån till er? Ser ni henne i fönstret?
- Ja, där är hon. - En gäst tog det kortet 1986.
Ni skrev att det är mest aktivitet på vinden. Kan jag få bo i ett av dem?
Det är för att vinden är på tredje våningen, där tjänstefolket bodde.
Det sägs att Sylvias barn dog där...i tuberkulos.
- Allihop? - Gästerna har hört konstiga ljud.
De har hört dem vid midnatt. Ni bör låsa dörren inifrån, visst älskling?
Det stämmer, lås dörren från insidan.
Det ska jag göra...när jag fått nyckeln.
Ursäkta... Här är den. Nummer 14, ni kan inte missa den.
- Jag har kört långt. - Lycka till.
Vi får se vad natten bjuder på.
Fru Clark säger att hon inte sovit sen hon tog över värdshuset. Jag tror henne.
Nej...jag tycker synd om henne.
Deras Egg Benedict är utsökta.
Om man ringer i förväg, bakar fru Clark sin kända chokladtårta utan mjöl.
På rysarskalan får den...en sexa.
Glöm det jag sa, den får bara en femma.
- Hej. - Tjena.
- Kan jag hjälpa dig med något? - Jag är här för spektaklet.
- Trevligt. - Jag heter Mike Enslin.
Ursäkta?
- Boksigneringen. - Ja, det är du... Jag ser likheten.
Det är ett fint kort. Vänta lite.
Lystring! Ikväll har vi den uppmärksammade Mike Enslin hos oss.
Han har skrivit "Så här överlever du spöken."
Även "Tio hemsökta hotell", "Tio hemsökta kyrkogårdar"...
...och "Tio hemsökta fyrtorn." Han är här klockan sju ikväll.
Det var trevligt att skriva den. Det var historien bakom. Hoppas ni gillade den.
Håll skräcken vid liv. Har ni frågor?
Vilken plats har varit mest skrämmande?
Mest skrämmande... Jag har aldrig fått den frågan.
Det var ett skämt. Alla platserna har intressanta historier.
Om jag måste välja en plats blir det nog... Bar Harbor.
Synen av den gråhåriga McTeag, bröllopsmördaren, det är intensivt där.
Eller St Cloud i Minnesota, där den galna änkan kastade sitt barn i brunnen.
De har... Luften där är full av mystik.
- Gällande poltergeist då? - Jag är en duktig efterforskare.
Jag har alltid EMF-läsare, spektroskop och infraröd kamera med mig.
Inget skulle göra mig gladare än att få se en vålnad eller ljuset i tunneln.
Menar du att spöken inte finns?
Jag har aldrig sett ett, men de är populära på värdshus utmed landsvägarna.
Nu har vi spårat ur lite. Har någon en penna?
Vilken vill du ha?
Var ska jag leta om jag vill se ett riktigt spöke?
Garanterat? Hemsökta herrgården i Orlando.
Håll skräcken vid liv.
- Jösses! Var hittade du den här? - På Ebay.
- Hur mycket gav du för den? - Det var inte många anbudsgivare.
Det är en väldigt bra bok.
Den är unik, inspirerande och...ärlig.
Tack. Vad heter du?
Anna... Kommer du att skriva fler som den här?
Nej, de blir annorlunda.
Får jag fråga en sak?
Far och sonrelationen i boken... Frågan är säkert för personlig, men...
Den är så äkta...välkonstruerad och... Är den sann?
Nej.
- Tack, jag uppskattar det verkligen. - För all del.
Mår du bra?
Andas du?
325...det är här bak.
Det är den här. Skriv på här.
Ha en underbar dag.
- Tjena. - Hej, Jackson. Hur är läget?
Jag läste din senaste bok, "Tio hemsökta hus." Den var läskig.
Bra.
"Du är fantastisk! Grattis på födelsedagen. David."
"Ta inte in på 1408."
Det var klipskt.
- Dolphin Hotel, god kväll. - Jag ringer angående rum 1408.
Ett ögonblick.
- Hur kan jag stå er till tjänst? - Jag vill bo i rum 1408.
Det rummet är otillgängligt.
Jag sa inte vilket datum.
- Vad sägs om lördag? - Det är otillgängligt.
- På tisdag då? - Otillgängligt.
- Nästa månad? - Otillgängligt.
Nästa sommar då?
"Fabriksägare hoppar från hotellfönster."
"6 december, 1938."
- Någon som vet en bra kinarestaurang? - Mike Enslin i telefon, Sam.
Jag tar det där inne.
- Har du något till Mike Enslin, Clay? - Ja.
Den här killen är svår, var på hugget annars sitter han i sitt eget skit.
- Hej, Sam. - Jag läste lite igår, skrämmande.
- Tog du hand om det jag sa? - Ja då, jag har en advokat här.
Prata snabbt, han tar 400 dollar i timmen.
- Hur går det med hotell Dolphin? - De jävlarna. Du kommer gilla det här.
Han har letat fram en federal medborgarrättslag.
Som om vi låter någon diskriminera dig. Lagen är lagen.
Så här är det, om rummet inte är bokat måste de ge dig det.
Föreståndaren kanske säger emot men han vet hur det ligger till.
Så vi bokar och om de vägrar så hotar vi med att stämma dem.
Då är allt klart. Hej då, Clay.
Är du där, Mike?
En personlig fråga... Är du säker på att du vill åka hit?
Ja, det blir ett bra slut för boken.
Ja, jag förstår... Men det är New York...
- Efter allt... Vill du verkligen det? - Jag gör det snabbt.
- Kommer du att ringa Lily? - Nej, jag vill inte vara till besvär.
In och ut, så blir ingen sårad.
Det är bara ett jobb.
Här är hotell Dolphin.
- Rummet har en underbar utsikt. - Ursäkta mig, mina damer.
- Välkommen, ska ni checka in? - Mike Enslin, för en natt.
- Hur stavar ni namnet? - E N S L I N, ja.
"Kontakta ledningen innan incheckning."
- Ursäktar ni mig ett ögonblick? - Javisst.
- Mike Enslin har nyss anlänt. - Var är han?
- Han står vid disken. - Tack så mycket, jag tar hand om det.
Det tar bara ett ögonblick, mr Enslin.
- God kväll, kan jag ta er väska? - Nej.
Mr Enslin... Jag heter Gerald Olin, hotellföreståndare.
Om det finns något jag kan göra för er, middagsbokning eller boka biljetter-
-till en Knicks match, säg bara till.
Jag vill bara ha nyckeln till rum 1408 så ska jag inte störa er mer.
Vi tänkte byta upp er bokning till en svit högst upp.
- Rum 1408, tack. - Ni är envis.
Vill ni följa med in på mitt kontor för ett mer privat samtal?
- Naturligtvis. - Utmärkt.
Kom in. Känn er som hemma.
- Får man lov att röka i rum 1408? - Ja, det får man.
Bra...en sak mindre att oroa sig över.
- Kan jag bjuda på en cigarr? - Nej, tack. Jag röker inte.
Den har jag ifall det blir krig. Jag slutade för längesen. Det är en vana.
- Det är en grej vi författare gör. - Dricker ni?
- Javisst, jag är ju en författare. - Konjak från 1939, den är förträfflig.
- 800 dollar, men svår att få tag på. - Tack för mutan, men jag ska ha rummet.
Hur länge?
- Vanligtvis är det över natten. - Jaha. Ingen har klarat en timme där.
Du kunde kanske sålt ditt spöksnack med rakade ögonbryn och guldfärgat hår-
-annars skrämmer du bara barnen.
Varför hånar du mig när jag faktiskt bara försöker hjälpa dig?
Nej...du spelar ett spel. Du försöker höja mystiken.
Men till slut får jag nyckeln, skriver boken och era bokningar ökar markant.
Gör det något om jag spelar in samtalet?
- Jag tolkar det som ett ja. - Ni har missförstått allting.
Jag vet att vi inte är lika stora som Plaza eller Carlyle hotell.
Men vi har ständigt 90 procents beläggning.
Jag bekymrar mig inte för hotellet. Inte för er heller.
Uppriktigt...och egoistiskt...
...vill jag inte att ni tar rum 1408, för att jag inte vill ta hand om röran sen.
Hotellen handlar om presentation och rikt med bekvämligheter för andra.
Jag är utbildad föreståndare, inte rättsläkare.
Under min tid har fyra personer dött. Fyra.
Efter senaste dödsfallet har jag förbjudit incheckning till rum 1408.
David Hyde, depressiv ortodontist. Skar upp handlederna-
-och kastrerade sig själv.
- Ni har läst på. - Jag är också professionell.
Under hotellets 95 år har vi sett sju hoppare, fyra överdoser, fem hängningar...
...tre stympningar och två strypningar. Föreståndaren Olin är väl bevandrad-
-i hotellets tragiska historia och reciterar blodbaden lika torrt-
-som en bokhållare rabblar upp en liggare.
Ni tycker att ni är smart, eller hur?
Har ni läst något om de 22 naturliga dödsfallen i er undersökning?
Naturliga dödsfall?
Ni vet ingenting om dem, för att tidningarna inte skrev något om dem.
Allt som allt har 56 personer dött där.
- 56 personer? Ni skojar med mig. - Ni vet inget alls.
Orsakerna har varit allt från hjärtattacker, stroke, drunkning...
- Drunkning? - En herr Miller drunknade i sin soppa.
Hur gick det till?
Ja, hur? Svaret finns här. Ni kan få tillgång till mitt kontor-
-och föra anteckningar för boken. På ett villkor...att ni inte bor i det rummet.
Får jag titta igenom allt det?
Jag fick aldrig nån drink.
- Den var verkligen god. - Behåll den. Huset bjuder.
- Jag ska ändå ha rummet. - Helvetes jävlar...!
Här...läs den. Jag garanterar att efter ni läst den-
-kommer ni inte vilja bo i rum 1408.
Första offret: Symaskinsförsäljaren Kevin O'Mally.
Han checkade in här vid öppningen 1912.
- Han skar halsen av sig. - Det är inte det värsta.
Efteråt försökte han sy ihop sig själv med hjälp av en synål och förblödde.
Ni behöver inte bo i rum 1408.
Ni kan fotografera 1404, de är likadana och ingen får någonsin reda på det.
Mina läsare vill ha sanningen.
Era läsare vill ha något hemskt och bli skrämda.
"Det huvudlösa spöket Eugene promenerar fortfarande vid bondgården."
"Den skällande vålnaden på Mount Hope-kyrkogården"
- Direkta citat. Hur kommer det sig? - Era böcker går att hitta-
-på reahyllorna i små billiga bokaffärer.
Böcker fyllda med cynism, bra skrivna av en man som bara tror på sig själv.
Det är jag det. Ge mig rummet bara.
Bete dig inte som en sårad skolflicka. Du förvånar mig faktiskt...
Du är inte den dussinförfattare, som jag trodde om dig.
Jag gillade faktiskt den första boken...
- Den...sista... - "Den långa vägen hem."
Ja. Den långa vägen hem. Jag tyckte faktiskt bäst om pappan.
Ja...han var bra.
Hörni, ge mig nyckeln bara... Ge mig bara nyckeln!
Jag har bott i Bigsby-huset.
Jag har borstat tänderna intill badkaret där Sir David Smith dränkte sin familj.
Jag har inte skrämts av vampyrer sen jag var 12 år. Vet ni varför jag kan bo där?
För att jag vet att spöken och andar inte existerar.
Även om de finns kan ändå inte någon Gud rädda oss, eller hur?
- Så jag kan inte få er på andra tankar? - Jag tror att vi förstår varandra nu.
Då så. Följ med mig.
De flesta hotellen använder sig av magnetlås, men ni har en riktig nyckel.
Det är fint uråldrigt.
Vi har magnetlås, men de fungerar inte i 1408. Ni har väl inte en pacemaker?
- Föreståndaren säger att vålnaden... - Jag har aldrig använt ordet vålnad.
- Förlåt mig...ande, spöke? - Nej, ni missförstår.
- Det som finns i 1408 är inte det. - Vad är det då?
Det är ett ondskefullt rum.
Varför stänger inte ägarna rummet?
Ägarna låtsas att problemet inte finns, precis som man gör med 13:e våningen.
Där måste vara smutsigt om ni inte städat på 11 år.
Nej, vi är väldigt professionella.
Vi städar rummet en gång i månaden. Jag övervakar medan städerskorna arbetar.
Vi behandlar rummet som en gaskammare.
Vi är där i tio minuter och dörren måste alltid vara öppen.
Men trots det...
För några år sen låstes en städerska från El Salvador in i badrummet-
-hon var där bara en kort stund. Men när vi fick ut henne...
-...var hon död. - Nej, hon var blind.
Hon hade tagit en sax, tryckt ut sina ögon och hon skrattade hysteriskt.
Vi är framme vid er våning.
Här skiljs våra vägar. Närmre än så här går inte jag 1408, om det inte städas.
Vi ses imorgon.
Snälla...gör inte det här.
Jag återkommer angående matchbiljetter.
"Min bror blev uppäten av vargar på Connecticuts motorväg.
Är det här allt?
De måste skämta.
Rond ett går till otäcka herr Olin, för en stund lyckades han skrämma mig.
Men var är det hemska och skrämmande? Visa mig lite blod.
Det är bara ett rum.
"Bibeln."
Åtta dollar för nötter.
Det här rummet är ondskefullt.
Olin sa att bekvämligheter är hotellets koncept. Bra sagt...
...men jag undrar om det inte handlar om att höja känslan av det vanliga.
Jag har varit med om det förr. Det är säkert.
Här finns en soffa, ett skrivbord, ett antikt skåp...
...blommiga tapeter, en fläckig matta och en tavla med skonare i sjönöd.
Målad på ett förutsägbart, tråkigt sätt.
Den andra tavlan föreställer en kvinna som läser en saga för några barn...
...och en kvinna med barn tittar på dem i bakgrunden.
Den är lite hotfull.
Den tredje och sista urtråkiga tavlan...
...är på ett jaktsällskap. Hästar, hundar och förstoppade brittiska herrar.
Någon pratade om den intetsägande ondskan...om det stämmer...
...är vi i helvetets sjunde cirkel.
Det har sin charm.
Utsikten bjuder inte på något speciellt.
Grå och tråkiga byggnader omringar trafiken nedanför. Man ser ett motell...
Jävlar.
Det är väldigt oroväckande.
Det betyder att någon är i rummet.
Hallå?
Det är bisarrt.
Äntligen något att skriva om. Ett spöke som viker toapappret.
Nu sätter vi dit den jäveln.
Jag stod vid fönstret, hörde musiken...
Jag vände mig mot sängen och såg chokladen. Sen tittade jag i garderoben.
Houdini hade hunnit in hit, vikt pappret...och är nu i vardagsrummet.
Hallå?
Ni får anstränga er mer!
Är det varmt och skönt där uppe? För här nere är det varmt.
Kom igen...
- Receptionen. - Det här är Mike Enslin.
- God kväll, vill ni checka ut? - Nej, nej.
Varför skulle jag checka ut när jag har den bästa roomservicen?
Jag vill att ni skickar någon som kan fixa min termostat.
- Vi skickar genast någon. - Gör ni?
- Givetvis. - Tack så mycket.
Hur många tunna väggar har vi varit med om tillsammans?
Så många hemska rum...
Hotellrum är lite skrämmande av naturen. Tycker du inte det?
Hur många tror du har sovit i den sängen innan mig? Hur många av dem var sjuka?
Hur många av dem blev galna? Hur många...dog?
Vi kom hit för att få ihop en historia och vi pladdrar inte.
Är det jag ser verkligt? Eller verkar det bara verkligt?
- Hallå? - Har ni problem med värmen?
Ja.
Är det för varmt eller kallt?
Vad ser det ut som? Kom in.
Den är här och har fastnat på 27 grader.
- Den är här, sa jag. - Jag vet, men jag går inte in i rummet.
- Det är bara några steg. - Jag gör det inte, sa jag.
- Vet du vad som hänt här? - Ja.
Jag säger vad du ska göra, vem som helst klarar det. Ta bort höljet.
Ovanför spolen finns ett rör med kvicksilver som ska aktivera kontakterna.
Men hotellet är så gammalt att hälften av sakerna inte fungerar. Knacka på den.
Så, nu är den igång. Ni är ett geni, herrn.
En gentleman. Tack, låt mig ge...
...er dricks.
Herrn?
"Ingen klarar mer än en timme."
Väldigt effektivt.
"Vi har bara börjat..."
Hallå?
- Hallå. - Vi har haft lite problem i köket.
- Er smörgås blir 10 minuter försenad. - Jag har inte beställt något.
Ni kan beställa något annat. Vi har keso och pastasallad...
Ni vinner, jag ska checka ut. Jag har skadat handen, förstår ni?
Ja, om ni lämnar er tvätt innan 10 på morgonen får ni den innan 17.
Beställ en taxi som tar mig till sjukhuset. Jag är skadad, förstår du?
- Jag accepterar inte den tonen mot mig. - Jag stämmer er. Vad fan är fel på er?
- Jag kan koppla er till herr Olin. - Ja, bra.
Koppla mig till honom. Olin, ja. Koppla in honom nu!
Missa inte att äta på restaurang Sea Brin när ni bor hos oss.
Missa heller inte att boka in er på vårt fina spa.
Vi har helkroppsmassage och aromaterapi. Ni kommer att...
Hallå?
Ni vinner. Okej.
Hjälp! Hjälp!
Hjälp! Hjälp mig!
Hör någon mig? Hjälp!
Ni där! Herrn! Hjälp!
Ja, du där... Hjälp! Hjälp!
Hjälp! Ser ni mig?
Hotell Dolphin! Ring polisen!
Hjälp!
Hallå?
Jag håller på att bli galen.
Jag ser dig, pappa.
Pappa? Var är du, pappa?
Redo? Här kommer jag.
Där är du ju.
Jag ser dig, pappa.
Skärp dig. Det är inte verkligt.
Upp med dig!
Du börjar bli galen.
Du börjar tappa greppet fullständigt.
Pappa?
Det är psykokinetiskt hjärnflimmer.
Det är det klassiska suggestiva gasljuset och bleknande mattor, som Kansashotellet.
Det finns en orsak till allt. Tänk bara...
Vad är det?
Vad är det? Är det en kamera?
Vem är det? Njuter ni av det här?
Är det hotellets sadistiska sida eller är det Olin?
Vänta lite här nu...
Det är inte sprit... Tog han en klunk?
Jag minns inte.
Han har drogat mig. Det var spriten eller chokladen.
Ta aldrig emot godis från främlingar. Okej...jag hallucinerar bara.
Jag ska bara stå ut. Om några timmar är jag mig själv igen.
Okej...jag klarar det här.
Du är körd. Kom hit!
Vill du att jag sätter mig?
Ska jag sätta mig? Vänta...vänta.
Välkomna till tävlingen: "Världens fulaste personer."
På fjärde plats...mina guldfiskar.
Vi måste ta en närbild på dem.
Titta här... Det är riktigt fula fiskar.
- De är så fula att de gömmer sig. - Tredje plats går till Mike Enslin.
Andra plats går till Lily Enslin.
Första plats går till Katie Enslin.
Hör ni mig, damen?
Jag behöver er hjälp.
Snälla...hör ni mig?
Var tyst, unge.
Var tyst.
Jag var...död.
Var är min trädgård?
Jag känner ingen lukt.
Jag hatar det här stället.
Hur hamnade jag här?
Pappa.
Det är Michael.
Som du...
...var jag.
Som jag är...
...kommer du att bli.
Jag kanske inte är verklig.
Jag kanske har en mardröm.
En väldigt verklig... och levande mardröm.
När gick jag och la mig senast?
Jag flög hit igår.
Eller var det...idag?
Jag minns inte. Åkte jag tåg?
Jag vaknade någonstans och åt frukost.
Var och vad åt jag?
Nu sätter det igång.
Det sägs att man inte kan dö i drömmen... Stämmer det?
En chock väcker en.
Så man kan inte dö på riktigt.
Vad har jag för val? Genom korridoren.
Trappa...brandtrappa.
Där är nästa fönster.
I rummet bredvid.
Hur långt är det dit?
Ett...
...tre, fyra, fem, sex, sju...
...åtta, nio...
Nio... Fem meter dit.
Okej...jag klarar det här.
Om jag halkar och trillar...
...vill jag att ni vet att det var en olycka.
Rummet...vann inte.
Nu gör jag det.
Arton steg till.
Titta inte ner.
Okej...nio, åtta...
...sex...
Var är det?
"Du är här."
"Bränn mig levande."
Skärp dig, det är inte verkligt.
Hotellrum är skrämmande.
Sovrummet har inget fönster.
Snälla...snälla.
Nej...de vet inte allt. Vi kan testa en annan behandling.
Man hör om mirakel som sker.
Snälla, Gud.
Vilken Gud skulle göra så här mot en liten flicka?
Katie...
Jag ser dig inte.
Jag hittar dig inte, pappa.
Jag är rädd, pappa.
Katie?
Hjälp mig, pappa.
Ett trådlöst nätverk då...
Hitta ett nät, kom igen.
God kväll, kompis.
- Är det du, Mike? Jag ser dig knappt. - Ja.
- Jag trodde jag såg ett spöke. - Det är jag.
Det är bisarrt. Vi har inte pratat på ett år och plötsligt är du där.
Förlåt. Lyssna på mig snabbt...
- Jag är på jobbet. Ring mig ikväll. - Jag är fångad...i ett rum.
- Det är ditt jobb att vara det. - Nej, snälla. Lyssna på mig.
Lily Enslin.
- Ja, jag har det. Jag kommer. - Nej... Lily!
Snälla, Lily. Ring polisen. Skicka dem till hotell Dolphin.
Jag ringer tillbaka.
- Är du i stan? - Ja! 2254 Lexington...
- Vad gör du i New York? - Jag berättar senare. Dolphin, rum 1408.
Det var ju bra. Du lämnar mig. Inte skild, vad vet jag. Det är oklart.
- Och nu behöver du mig? - Jag är i fara.
- Okej, lugna ner dig nu. - Något försöker döda mig.
Nej...Lily!
Jag har en kniv!
Jag borde gå dit... Eller ditåt...eller dit.
Hallå, damen! Släpp in mig. Hjälp!
- Jag kommer ner nu. - Kan du hjälpa mig, Mike?
- Vart tog du vägen? - Jag ska köpa cigaretter.
Jösses!
- Jag måste åka till Kalifornien. - Du kan inte göra så här, Mike.
- Hon förlorade också ett barn. - Det är väl ganska uppenbart, pappa?
- Tror du inte att jag vet det? - Jag försöker få dig att fatta!
Bort med tassarna, gamle man!
Varför ändra en livslång vana, pappa? Du är väldigt snabb att döma...
-...men du brydde dig aldrig själv! - För att du är en skräpförfattare!
Fan!
Hallå!
Kevin O'Malley.
Nej. Nej, nej.
Jag kan inte hjälpa dig.
Nej!
Det är skönt att vara tillbaka.
Det räcker med det.
Alkohol.
Jag undrar bara om rummet uppfyller era förväntningar.
Det vet du. Vad vill ni ha av mig?
Nej, nej... Vad vill ni...
Vad vill ni, herr Enslin? Ni bad om det rummet.
- Jag gjorde mitt jobb. - Ursäkta?
- Mitt jobb, jag är en författare. - Just det, ni tror inte på något.
- Ni splittrar andras förhoppningar. - Skitsnack!
Varför tror folk på spöken? Det är för tron om något efter döden.
Hur många själar har ni fördärvat?
- Hon lider. - Hon tittar ner på oss nu.
Vad vill ni ha av mig?! Vad vill ni mig?!
Vad vill ni?!
Jag vill ha...min drink!
Ni vinner!
Varför är bibeln lila, mamma?
Jag vet inte varför. Det är en bröllopspresent.
Min mormor tog den med sig från Ungern. En dag blir den din.
Finns det folk dit jag ska?
Du ska ingenstans, flickan. Du stannar här hos oss.
Pappa... Alla dör.
- När de är gamla. - När de är mycket äldre än dig.
De kommer till en bättre plats. Där är det vackert.
Och alla din vänner kommer att vara där.
- Är Gud där? - Ja.
- Tror du verkligen det, pappa? - Ja.
- Vi borde ha gjort mer! - Vi gjorde allt vi kunde...
Nej, vi skulle ha hjälpt henne kämpa.
Istället för att ha berättat en massa sagor om himlen, nirvana och skitsnack.
- Hon gillade berättelserna. - Jag ska köpa cigaretter.
"Mottager."
Jag är jägaren i situationen.
Jag försöker att noggrant beskriva...
...Orfeus...på Orpheum teatern, som badar i tangoljus...
Ljuset som får de döda att resa sig ur graven och dansa.
Det här är nivå nio...
...helvetets djupaste nivå. Där allt ljus och värme är avlägsnat.
Det här är sex...eller fem...
Om jag kunde se mönstret.
Ja...jag ser mönstret.
Hör du mig, Mike?
Lily?
Hör du mig, Michael?
Jag har försökt kontakta dig. - Har du ringt polisen?
Ja, de är på hotellet. Sa du inte Dolphin?
- Ja, ja... Rum 1408. - De är i rum 1408, men det är tomt.
Hör du mig?
- Var fan är du? - Det är för kallt för att prata.
Lugna ner dig. Vi löser det.
- Jag kommer att dö här. - Sluta! Du ska inte dö.
Rör dig inte. Jag är där om en kvart.
- Om en kvart är det för sent. - Det kommer det inte att vara.
En kvart blir jättebra. Kom nu, direkt.
Jag har alltid kunnat räkna med dig.
Jag vet att vi inte pratat mycket sen Katie dog, men jag behöver dig.
- Jag kan inte förklara. Du måste komma. - Jag saknar dig med.
Prata inte med någon när du kommer. Gå rätt upp till rum 1408 och gå in.
Gå inte dit! Gå inte in i rummet!
Nej! Håll tyst! Lyssna inte på honom. Det är ett trick.
Kom inte hit!
"Bilförsäkring 1-LOW-FEE 1408"
Mår du bra?
Andas du?
Kom igen, prata med mig. Vi behöver hjälp här.
Hej... Hur mår du?
- Är jag ute? - Du är säker. Ligg ner.
Ligg ner. Du är på sjukhus.
- Efter att ha varit i New York? - Nej, du är i Los Angeles.
Du slog huvudet i brädan. Jag vet inte hur du fortfarande orkar surfa.
- Flög du hit för min skull? - Ja, de ringde och jag blev orolig.
Jag är fortfarande närmsta anhörig.
- Jag är inte i New York. Jag är ute. - Varför upprepar du det?
Jag var fångad i ett rum i New York. Jag höll på att dö på ett hotell.
Hotell Dolphin...på 45 och Lex. Jag pratade ju med dig.
- Jag ringde dig. - Jag har aldrig hört talas om det.
Du kommer att bli bra. Du måste bara vila.
Vi har en vinnare.
600 dollar...
Helt otroligt.
Jag förstår varför du bor här.
Varför stack du?
För att varje gång jag tittade på dig... såg jag henne framför mig.
Jag tror att i drömmen är rummet ditt undermedvetna. Det drog fram mycket.
- Det är bra för dig. - Men det...det var verkligen otäckt.
Jag var verkligen omtumlad.
Efter middagen borde du köra tillbaka mig till sjukhusets psykavdelning.
Du är jättesnygg. Jag kan knappt tro att vi sitter här.
Jag vet.
- Är allt bra. Vill ni ha något mer? - Jag tar ett glas vin till.
- Mike? - Jag tar en tequila dubbelshot till.
Katie var också där.
Kan du föreställa dig hur det känns?
Det känns som om jag pratade med henne för två dagar sen.
Pratade, såg och rörde henne.
Ja...jag ser henne varje kväll när jag blundar.
Men det var så verkligt.
- Du skulle kanske skriva om det. - Om Katie? Du var alltid tuffare än jag.
Jag menar allvar. Det låter som om du är redo för det.
Kan du stanna?
Jag är ledsen.
Okej, 148... den borde vara här nånstans...
Vill ni bara skriva under här...
Hallå! Du har varit borta ett tag.
Jag läste din bok förresten.
Vad hette den? "De 10 mest hemsökta motellen"?
Den var riktig läskig.
Vi ses.
Tappade jag ett vykort? Gjorde jag det?
- Ett vykort - Nej, det hade jag nog sett.
Hittar jag det, lägger jag det i din låda.
"Fabriksägare hoppar från bro."
"Hoppar från en bro."
Min tid i rummet var fasansfull. Bitar av galenskap och förtvivlan.
Rum 1408 var en hemsk dröm, men på något vis...
...lyckades jag vakna ur det... Pånyttfödd.
- Du låter glad, Mikey. Du skrämmer mig. - Det vore att överdriva-
-men skrivandet flödar ur mig nu. Jag tror att jag är pånyttfödd-
-som en fiktiv biografi. "Biografin om en mardröm."
"Truman Capote möter H.R. Giger." Vad tycker du?
Underbart! "Kallblodiga utomjordingar."
Coolt. Jag vill lägga ut den så att folk kan börja bjuda. När får jag läsa den?
Lugn. När som helst. Du får den så snart den är klar.
Mindre prat, mer skrivande. Var är mitt koffeinfria kaffe?
Tack.
Hej, pappa.
Hur är det, gamle man?
Hör du mig?
Det verkar inte så.
Jag har inte besökt dig på ett tag men jag ville bara...
...komma förbi och se hur du mår...
...och berätta att det går bra för mig.
Riktigt bra, faktiskt.
Jag pratar med Lily igen och jag...skrev en ny bok...
...som jag faktiskt tror att du gillar...
...tro't om du vill.
- Michael. - Pappa.
Michael.
Ja.
Jag måste skicka ett il-paket. Det ska vara i New York imorgon.
Jag beklagar, men vi har stängt.
"Bränn mig levande."
Jag var ute!
Jag kom ut. Snälla, Gud. Jag vet att jag kom ut.
Öppna den.
...öppnar sig på vid gavel i vår väg. Vi vet hur man är rättfärdig.
Pappa?
Pappa.
- Nej... Du är inte Katie. - Jag behöver hjälp.
- Snälla. - Du är inte verklig.
Jag fryser.
- Du är inte Katie. - Jag fryser.
Jag älskar dig, pappa.
Älskar du inte mig längre?
Klart jag gör det, gumman.
Jag har dig.
Låt mig stanna. De låter mig inte stanna.
- Vad sa du? - Jag får inte stanna.
Ingen får ta dig igen. Jag har dig nu.
Herrejösses, jag ska inte släppa dig.
- Älskar du mig? - Mer än allt annat.
Jag vill att vi är tillsammans. Jag, du och mamma.
Det kan vi. Jag har dig här nu.
Allt är bra nu.
Jag klarar inte av det en gång till.
Jag kan inte... Snälla, Gud.
Nej!
Fan ta er!
- Varför dödar ni mig inte? - Alla gäster har en fri vilja, herrn.
Ni kan återuppleva den här timmen igen. Eller utnyttja vår snabbutcheckning.
Herr Enslin?
Är ni redo att checka ut?
Nej. Inte på ert sätt.
Jag förstår.
Er fru ringde precis. Hon är här om fem minuter och kommer upp till er direkt.
Hon har inte med det här att göra. Ni kan inte få henne.
Slutdiskuterat.
- Jag ska avsluta detta. - Fem...det här är fem.
Ignorera sirenen. Även om ni lämnar rummet, har ni inte lämnat det.
Åtta, det här är åtta.
Vi har dödat dina vänner...
Alla vänner är nu döda.
Jag har levt som en självisk man.
Jag behöver inte dö som en.
Om jag ska dö, ska jag ta er med mig.
Det här kanske inte är verkligt. Kanske är inte ens jag verklig.
Men den här elden...
Den måste vara verklig.
Dra åt helvete.
Gå ut på gatan. Alla måste gå ut! Håll er lugna!
- Vad pågår? - Jag vet inte.
Det kan ta tid. Något måste ha hänt.
Tack.
Var tysta, era jävlar.
Ni måste hjälpa mig. Min man är där inne.
Ni måste hjälpa mig... Snälla.
14:e våningen, rum 1408. Mike Enslin.
Ni ödslar bara er tid.
Vi är här för att göra jobbet... och vi pladdrar inte.
Inredning är i spillror och personalen är sur.
Men på rysarskalan...
...ger jag hotell Dolphin...10 i betyg.
Pappa...alla dör.
Vi överlämnar honom till dig, allsmäktige Gud, när vi begraver kroppen.
Av jord är du kommen, av jord ska du åter varda.
Vila i frid. Amen.
Amen.
Nu är de tillsammans.
Nu går vi.
Mrs Enslin?
Förlåt att jag tränger mig på, men jag kände er make. Jag jobbade på Dolphin.
När vi rensade upp, hittade vi några av hans tillhörigheter.
Nej, tack.
De är väldigt personliga. Jag tänkte att ni ville...
Det är inte så jag vill minnas honom. Ni förstår säkert.
Självklart förstår jag. Men ni bör veta att han gjorde nåt stort.
- Han dog inte förgäves. - Vad pratar ni om?
Tack vare honom, förblir rummet stängt...
Okej, sluta nu. Ge damen lite utrymme.
Hon har väl gått igenom tillräckligt?
Rond ett går till otäcka herr Olin. För en stund lyckades han skrämma mig.
Skärp dig. Det här är overkligt.
Älskar du mig inte längre, pappa?
Naturligtvis gör jag det. Jag älskar dig över allt annat. Nu har jag dig.
Nu har jag dig, raring. Allt är bra. Ingen ska ta dig ifrån mig igen.
- Pappa? - Pappa! Pappa!
Pappa!
Hej, raring.
Pappa! Pappa...
Ja, naturligtvis...